- Er alt stille i dag?
- Vi holder det slik, sjef.
Vi bestemmer der vi står.
Politiet er på alle hjørnene her.
- Sikkert fordi vi dreper folk.
- Ja, de gjør det slik.
Men så vil en annen nigger stoppe
ei kule en annen plass,
og de vil stå på den nye plassen.
Marlo har sluttet å selge.
Ryktene sier han driver engros nå.
Har han ingen gjenger her ute?
Hva med allé-hjørnene hans?
Han ga opp bra raskt.
Jeg begynte å respektere den lille dritten
for å være engasjert.
Hør her. Når politiet drar,
gå inn der og ta hjørnene våre.
Det skal jeg, B.
- Ostebiffer fra Bill's.
- Nei, jeg spiste det på torsdag.
Drit i det da, du velger.
- Nei, ikke faen.
- Hva?
- Fyren i bilen.
- Hva med ham?
Jeg tror jeg sperret ham inne.
- Å?
- Ja. Avon ett-eller-annet?
En storselger fra prosjektene.
Han var målet for en overvåking
jeg jobbet på for et par år siden.
Den jeg fortalte deg om.
- Han er ute allerede.
- Hva fikk han?
Seks, åtte år. Hvem husker det?
Og han er ute etter to?
Kanskje det var færre år.
Poenget er at han er en drittsekk.
Jeg sendte ham i fengsel.
- pit b fra markedet.
- nå tenker du som en politimann.
"Samvittighet koster."
- Butchie
Forandring i planen.
Dere kjenner igjen Bell.
Andre målet er en Marlo Stanfield,
som kriger med Bell for hjørnene
på vestkanten.
- Hva med Kintel Williamson?
- Den saken er satt på vent.
På vent? Vi har akkurat identifisert
mobilene til to av folka hans.
- Det får så være...
- Hvorfor ikke et par uker til
så vi kan sette sammen det vi har på Kintel?
Vi sender saken til storjuryen
og begynner så på vestkant-saken.
- Vi kastet bort mer enn...
- Forandring i mål kommer
fra kommissæren og viseoperasjonselederne.
Etaten prøver å få mordraten ned,
samme hvordan.
Kintel drepte folk for to måneder siden.
I dag er det vestkanten
som er interessant.
Jeg vet dere trodde det var
lett for meg å sitte på det taket
dag etter dag i 32 grader
og vifte unna svermer med sangsikader,
men dette er for jævlig!
Og alt arbeidet jeg gjorde på Kintel,
bilene, pengestrømmen...
Skal jeg bare legge det i en skuff?
En dag vil jeg jobbe for et ekte politidistrikt.
For å se hvordan de gjør det.
Kontoret mitt.
- Prez, kan du sjekke noe for meg?
- Hva?
Jeg må vite hvem som leide
dette rommet i Hilton forrige torsdag.
Hvem som leide rommet?
Adressen, kredittkortdetaljer,
alt du kan finne.
- Hva har det med saken å gjøre?
- Vanskelig å si foreløpig.
Hei, jeg er ferdig å klippe.
Og så?
Jeg kunne bruke denne
til å fjerne ugresset ved gjerdet.
- Den går på bensin.
- Så jeg må fylle den opp.
Du må bare si noe én gang.
Ta littvann før du drar tilbake.
Greit.
Du har jobbet hardt.
Fortsetter du å komme,
vil jeg gi deg jobb.
Bra, for jeg har ikke noe annet.
Du gikk tilbake til gamle trakter,
ikke sant?
- Jeg prøvde.
- Ja. Jeg trodde du var ferdig.
Tilsynsverger, arbeidskontor.
Det virket bare som om
jeg fortyrret matpausen deres.
Ingen familie?
Bare bestemoren min.
Jeg bor i kjelleren hennes.
Det er mye å be den gamle jenta om.
Du kan trenge å snakke med
andre enn bestemora di.
Hva med sosialarbeiderne?
Jeg snakket med en fyr. Han var kul.
- Men jeg var ikke klar.
- Du ser klar ut nå.
Hvis du hadde noen å prate med,
måtte du ikke prate med meg.
Jeg vet du vil bli lei av
å se på mitt stygge tryne.
Drikker du det for fort, får du magevonde.
- Spør du?
- Ja.
Førstebetjent, jeg...
For jeg har ikke noe problem med å forandre
mål hvis det er det sjefene ber meg om.
Med mindre det er personlig,
som da Kima ble skutt,
driter jeg i
hvor vi bruker tid og penger.
Bell, Williamson, hvem som helst.
Det er bare politiarbeid for meg.
Jeg forstår at folk som tjener mer enn meg,
har rett til å ta avgjørelser.
- Og hvis de tar feil?
- Da tar de feil.
Og det vil tiden vise, ikke sant?
Jeg ber deg om sannheten.
Du gikk til Colvin bak ryggen på meg.
Jeg ville gått til djevelen selv.
Din posisjon
hadde ingenting med saken å gjøre.
Din lille dritt.
Jeg gjorde det fordi jeg måtte.
Akkurat slik jeg måtte for to år siden
på første oppdrag.
Stringer var målet da,
han er fortsatt målet nå.
Førstebetjent, du vet at som sjef
er du bedre enn de fleste,
og jeg vet du gjorde det du kunne
for å få meg av båten.
Jeg vet det, men nå er vi tilbake på rett mann.
Etterforsker McNulty.
Når vi har tatt Stringer
må du finne deg et nytt hjem.
Du er ferdig i denne enheten.
Har du talt rett?
Ja, jeg dro nesten til Richmond for dette.
Ja, jeg venter.
- Gjorde du som vi sa?
- Ja.
Gi ham det.
Vi trenger 60 til.
- 60 til?
- Du vet hvordan det er.
Så ikke gråt, Bernard.
- Du må ha glemt noe.
- Nei.
Jeg har kategori én
for hver sektor, hvert punkt.
- Vi har gått ned 2 %.
- Hvor har vi gått ned?
Tyveri og innbrudd står stille.
Men skytinger og overfall har gått ned.
Narkoarrestasjoner også,
men det ser vel ikke så bra ut.
Hvor, geografisk, har vi gått ned i distriktet?
Vel, de nært narkosonene
har gått opp. Nesten alle.
Det er ikke bra,
men det har gått ned alle andre steder.
Noen steder så mye som 4 %.
- Sjefene vil elske deg.
- Det er for tidlig å ta æren for det.
Det kan være, hva kaller du det?
Et statistisk avvik.
Skal du ikke si at eksperimentet virker?
Ikke enda.
Men jeg skal si hva vi skal gjøre.
Fra i neste uke
skal dere ta en bil ut av tjeneste
i de stille postene i hver sektor,
alle tre skiftene.
Vi tar de ni mennene
og dobler der det er høy kriminalitet.
Hvis vi tar oss av færre,
burde vi gjøre det bedre
med den kriminaliteten vi har.
- Kan jeg få to Trac-telefoner?
- De er på tilbud.
- Fire for 180.
- Bare to.
Siste filmen på Westview begynner 20.45.
Vi kan rekke den hvis vi ikke
går hele jævla runden i dag.
Jeg syns alle telefonene er like gode.
Bare en idiot kjører verden rundt
når han ikke trenger det.
Fortsett med det, så setter jeg deg av her.
Jeg stoler ikke på en fyr på veien alene, ok?
Jeg er ikke dum.
Dumme idiot. Kommissær!
Hvordan går det?
Det gikk bedre før borgemesterens
kabinettmøte.
Tok han deg?
Han sier vi må ha under 300 i år,
samme hvordan.
- Jeg har prøvd å si...
- Erv, la meg spørre deg.
Hvor står dere på
den vitne-tingen?
Hva?
Overhaling av vitneprogrammet?
Har ingen fra borgemesterens kontor ringt
deg om vitner som blir drept?
Jeg fikk en telefon fra stabsjefen
for en uke siden.
Men alt han sa var at jeg burde
prøve å ikke få flere vitner drept.
Men å overhale programmet?
Med mindre noen bruker mer penger,
er det ikke så mye vi kan gjøre.
Har du ikke snakket med borgemesteren om
dette?
Du skal ikke ta meg på dette.
Som det er har jeg
borgemesterens tenner i ræva mi.
Navnet ditt vil ikke bli nevnt.
Borgemesteren sa ingenting til meg.
Takk.
..er ingenting.
Dette er DCs nummer én, WPGC 95.5.
Hvor faen er vi nå?
Bare kjøp fire eller fem. Gjør det slik,
så går det dobbelt så raskt.
Jeg vil ha en Shrek Slurpee, Bernard,
og Krispy Kreme.
Alt dette fra en telefon som kan kastes?
En død en.
Den ble brukt av Marlos folk
og plukket opp av Kimas informant.
Problemet er at det er rå data.
Vi må stramme opp
det vi vet om Marlos operasjon
med overvåking og informanter.
På den andre siden...
hvis vi hadde en mobil som vi viste
var brukt av en av Stringers menn,
kunne vi brukt det vi visste om den
organisasjonen til å skape forbindelser.
Gi oss en god telefon,
så skal dere gå nettverket.
- Det er den gode nyheten.
- Og den dårlige?
Det er historisk.
Vi kan gi dere nettverket uten problemer,
men da er det en uke gammelt,
og de har dumpet telefonene.
Hvordan vi får avlyttet det
har jeg ikke funnet ut enda.
Gjør det, etterforsker.
Beholder du denne jobben,
legger jeg på meg.
- Bare to?
- Bare to.
Hva med å kjøpe store partier?
Du kan spare de folkene penger.
Eller du kan bruke det på meg.
- Hvorfor har du en pistol?
- Har du ikke hørt det?
- Avon er hjemme, så vi ruster opp.
- Du er ikke den eneste ute på prøve.
- Du rir på min siste nerve.
- Det er ikke det eneste jeg kan ri.
Bare få meg tilbake til hovedveien.
Hvitpose, har hvitpose.
- Hvem er han?
- Broadus, gatenavn Bodie.
Han var i lavblokkene,
fikk en høyblokk senere.
Stor hvit, har store hvite.
Hvor mange minutter
tror du han har på den telefonen?
- Drit i det, la oss gå på bar.
- Lester trenger en telefon.
Det fins en enklere måte.
Jeg skal vise deg i morgen.
Kom igjen.
Jeg spanderer.
Stor hvit pose, har store hvite poser.
Hun vil bare at jeg skal vær glad.
Og jeg gjør det samme for henne når jeg kan.
Som dette med politimannen.
Brianna sier hun vil jeg skal dra
på politistasjonen med henne og...
Jeg vet ikke, høre hva han har å si om Dee.
Jeg vet det ikke er noe, men hun er lei seg.
Jeg prøvde å si det du sa til meg.
Men hun sier hun vil snakke med ham selv.
- Fortalte du henne om politimannen?
- Hva?
Om etterforskeren.
Sa du til henne det du sa til meg?
Det er sønnen hennes, ikke sant?
Har hun ikke rett til å vite hva som skjer?
- Jeg tenkte bare...
- Hva?
Hvorfor gjør du henne lei seg
på grunn av noe drittprat?
Et år senere har alle glemt det,
og du går og plaprer om ingenting?
- String...
- Og hun vil tro på det.
Hvilken mor vil ikke tro
at sønnen ikke drepte seg selv?
Hun vil ta det og gå halvgal med det.
- Jeg bare...
- Du bare hva?
Unnskyld!
- Når sa du det til henne?
- For en uke siden.
Når skal hun snakke med politimannen?
Jeg tror hun skal snakke med en advokat
først.
- Hvem, Levy?
- Sikker.
- Advokaten.
- Levy?
- Sikkert.
- Spurte du henne ikke?
Og denne jævla Royce lar ting bare gå.
Jeg går til ham.
For å gjøre det rette.
Han bare jatter med meg.
"Jeg er glad du kom til oss med dette.
"Jeg skal få det i gang, ikke tenk på det.
Vi skal ta oss av dette."
Jeg trodde aldri han hadde baller
til å drite i det.
- Og du gjorde det rette.
- Ja.
Hva?
Du håpet at Royce ville skuffe.
Du vil vite at du er bedre.
Hvis jeg legger meg på sofaen,
tar du timebetalt?
Takk.
Du er ikke naiv. Det er ikke jeg heller.
En mann stiller ikke til valg
hvis han ikke er litt selvgod.
Selvgod? Jeg?
- Hva skal du gjøre nå?
- Ringe journalister, ta borgemesteren,
kanskje på bakgrunn, kanskje gå offisielt.
Ta ham nå?
Med primærvalget neste september?
Tommy, ingen vil huske et dødt vitne om et
år.
Bedre hvis du går til Royce,
konfronterer ham, ikke sint,
gir ham en sjanse til å forklare
eller kanskje gjøre noe.
Hvis han gjør noe er problemet fikset,
og du kan føle at du hjalp til.
Gjør han ikke det, venter du. Jeg vet ikke.
Kanskje du kan dokumentere møtet i et brev
hvor du uttrykker din bekymring og anger.
Da er du klar hvis neste vitne blir drept.
Alle vinner.
- Med mindre du er vitnet.
- Jeg vet, du har rett.
Men han tar en to-års guvernørstilling.
Alt blir stygt fra nå av.
Greit.
Ja, det er greit.
- Trenger ytterligere 30 til mandag.
- Greit.
Ja.
Alt jeg sier hører du bakvendt.
Dumme jævel.
Jeg har t-skjorter.
Hvite og lyse!
- En for tre, to for fem.
- Blåkapsler, få blåkapsler!
Jeg har t-skjorter.
Hvite, lyse, en for tre, to for fem.
- Jeg har denne. Fem dollar. Ny.
- Nei, takk.
- Bare fem.
- Nei, takk.
Dra til helvete, da. Dra til helvete.
Jeg har...
Jeg har dem. Jeg har t-skjorter.
Rødkapsler, rødkapsler, få rødkapsler!
Rockefeller, få litt Rockefeller!
Hei, selger, hva har du?
Jeg har lange, hvite t-skjorter for barna.
Har du ikke stearinlys? Jeg trenger stearinlys
og toalettpapir til dobøtta.
- Er du ikke her i morgen?
- Jeg kan ikke dra.
- Drar jeg vil noen ta sakene mine.
- Jeg er tilbake i morgen.
Hei, Johnny.
Hva skjer, Bubs?
Faen, Johnny.
Jeg har akkurat røkt ei pipe.
Det får meg til å klø i armen.
Du vet, det er greit.
Greit, kom igjen, du trenger en pause.
- Du trenger en pause. Kom igjen.
- Nei, se rundt deg.
Det er en soldats paradis.
Jeg er en viking, Bubs.
Er du en viking?
Faen, ikke igjen.
- Kommer du?
- Avdelingslederen ba oss ta dem hit.
Han sa ingenting om å leke barnevakt
for en gjeng dyr.
Gå tilbake. Tilbake, gå tilbake.
- Skal vi sette håndjern på?
- Nei, la dem gå.
Hva har vi sagt om å slåss her nede?
Eneste regelen er ingen slåssing,
stikking og skyting!
Dere får det også feil.
Neste gang jeg må komme hit,
se om jeg ikke ringer etter en 10-38.
Bare så du vet det, så er det ambulansen.
Bryt opp, bryt opp, bryt opp.
- Vekket jeg babyen?
- Da ville du visst det.
3.00 om morgenen.
Hyggelig at du kom innom.
- Jeg gikk ut etter jobb for å roe meg ned.
- Ja du ser rolig ut.
Vel...
Jeg tenkte du hadde alt
under kontroll på hjemmefronten.
Hva faen feiler det deg?
Hva er det med sarkasmen? Hvorfor kan du
snakke med alle andre enn meg?
Vil du virkelig vite det?
Jeg lytter.
Jeg savner oss.
Ikke skyld på babyen. Ikke gjør det.
- Jeg skylder ikke på noen.
- Jeg gjorde ikke dette alene.
- Vi snakket om det, alt.
- Vi snakket om det, ja.
Men...
Jeg hadde ikke like mye å si om det som deg.
- Og hvorfor ikke?
- Fordi du...
Du ville ha dette.
Jeg ville ikke skuffe deg.
Jeg tror ikke jeg kunne vært
mer skuffet enn det jeg er nå.
Du må gå.
Hvor mye har du?
Stille natt?
Midnattsskiftet måtte ta en gjeng
som undersøkte stedet.
Bortsett fra det...
For mange barn.
Hvorfor ha utkikkere og løpere
hvis det er lovlig?
Mange har blitt sparket av selgerne.
Det er som de naturprogrammene.
Kødd med naturen, så blir noen arter
jaget ut av bostedet.
Brukte du ordet "bosted"?
Ja.
- Lar du utkikkene gå?
- Løperne også.
Hva er poenget?
Her tjener du haugevis med penger,
og så er du for grådig
til å ta deg av de ansatte.
- Jeg trenger dem ikke.
- Men de trenger deg.
Da du ikke kunne jobbe et hjørne
uten utkikker og løpere,
var det greit å få dem
til å droppe skolen og jobbe.
- Ok, nytt skatteinitiativ.
- Hva?
Hvis du vil selge i Hamsterdam etter i dag,
må du og alle andre betale 100 i uka.
- Prøver du å tjene penger?
- Ikke jeg, ikke for meg.
Skaff pengene, jeg kommer tilbake.
Grønnkapsler! Grønnkapsler!
Har grønnkapsler!
Det er ikke noe jeg vil gå i fengsel for.
- Den?
- Nei, den var mer sort enn sølv.
Denne, tror jeg.
Jeg kan se at dere
har noe stygt planlagt for meg.
Du bare traff på en smart politimann.
Han vil ta deg for den døde jenta
eller noe om barn
som ser opp til Omar og hagla.
Det er alt han kan gjøre.
Spesielt siden du tok det vitnet han hadde.
Han jobber med skyldfølelsen din.
Ja, men den feite mannen
ga meg noe jeg ikke kan klø.
Alle i denne verden gjør det de skal.
Jeg, du, politiet.
Alle i verden har sin egen plass.
Og hvis en mann i ditt yrke begynner
å bry seg om hvordan andre ser ham,
begynner å spille for andre enn seg selv,
da vil han ende opp død.
Jeg føler likevel at jeg skylder noe, Butch.
Jeg hadde en onkel i Carolina, han er død nå,
men jeg husker at han sørget veldig mye,
veldig mye over at han jaget dama si bort.
Så han straffet seg selv.
Han skar av lillefingeren, så ringfingeren.
Så lå de blodige på bordet.
Resten av livet
husker jeg at han sa: "Hun var ikke verd
mer enn en lillefinger."
Men da var det for sent.
Du kan prøve det hvis du vil.
Jeg vet ikke, Butch.
Noe litt mindre dramatisk.
Forstår du?
Sa du Brianna kunne dra til politistasjonen?
D'Angelo er sønnen hennes,
hvordan kunne jeg stoppet henne?
Ingen skade skjedd hvis hun er stille og
lytter.
Nei, det er for jævlig.
Det er ingen vits i
å plage Brianna med dette tullet.
- Hva kan du gjøre?
- Vet ikke.
Klage på etterforskeren eller noe.
Sjikanering?
Det er den samme jævelen
som hadde Avons sak.
Samme jævelen som kom til meg
på trykkeriet og snakket dritt,
og nå kommer han til Brianna med dette
tullet?
En klage vil ikke hjelpe.
Og hvis politiet sier sønnen
kanskje ikke tok livet av seg selv,
vil Brianna høre på dem uansett.
Avon burde få høre om det.
Ja, vel, jeg skal ta meg av det.
Ikke mye selging som skjer her.
Gutta fra vestkanten eier området.
Ja. Greit. Greit. Det går også. Greit.
Shamrock sier vi bør ta noen av våre
ned til Hamsterdam og selge der.
I hvert fall til narkopolitiet
drar fra noen av disse hjørnene.
- Kom igjen.
- Ja. Ja. Kom igjen.
- Stoppe bilen?
- Hvorfor ikke?
- Hei, din dritt.
- Jeg har det her.
Få en rosakapsel.
Ikke enda, di jævla rotte!
Dere kan ikke gjøre dette.
Vi er på vei til Hamsterdam.
Går du vekk fra bilen igjen,
skal du rett på akutten i Bon Secours.
Vi har immunitet fra dere. Vi skal til frisonen.
Hva faen er en frisone?
Pakker til salgs.
Hvorfor trodde du vi skulle dit da?
- Ned. Hvor?
- Hamsterdam.
Sug meg!
- Vil dere se en politibil?
- Dra til helvete!
Kan du holde kjeft og gi faen?
Som du sa.
Der er kvitteringen.
244 for dette kommer tilbake til meg,
rundet opp til to og en halv for
bensinpengene.
Dette betaler meg.
Og resten? Bruk det til å betale gutta for uka.
Enten du bruker dem eller ikke,
betaler du dem.
Dette er som arbeidsløshetsforsikring.
Hver arbeidsgiver betaler.
Finner jeg ut at noen ikke betaler,
er han tilbake på gata med knust skalle.
Dere kan i det minste passe på deres egne.
Er du en jævla kommunist?
23-04. Trenger et par biler til Fayette,
vest for Vincent.
- Det er rett rundt hjørnet.
- Oppfattet. Vi er på vei.
- Hva faen skjedde?
- Stoppet en bil.
Jeg har en g-pakke fra under passasjersetet.
Vi var på vei til Hamsterdam.
Han sier vi ikke skal bli plaget. Hva skjer?
- Hva faen er Hamsterdam?
- Løgnaktige politi!
Jeg kan ikke la deg.
- Carv, de har en g-pakke.
- På vei til frisonen.
- Og jeg prøvde å fortelle dem...
- Hold kjeft.
..til alle enheter på Fayette og Vincent.
- Ja, sjef?
- Har du en situasjon der?
- Jeg kan ikke tro denne dritten.
- Dritt er rett.
- Jeg ba deg holde kjeft.
- Dere lovet oss!
- Dette er drittprat.
- Dere er noen jævla løgnere.
Kan du fortelle meg hva som skjer her?
Avdelingslederen er på vei.
Carv?
Søren...
- Sikker på at det er ham?
- Reesie sa det.
Hvem kan krangle på det?
Jeg betaler ikke før jeg vet det virker.
Jeg har sagt det. Han sa 1500 for bryet.
Faen.
Samvittighet koster.
Jeg så ham. Du var ikke gjennom døra
før han kastet papirene i søpla.
- Du lyver nå, jeg vet det.
- Du er den eneste som bryr seg,
og var ikke du den dummeste
jeg hadde vært sammen med,
ville du ha kjøpt mange samtidig.
Jeg trenger bare seks til.
Vi er ferdige om en halv time.
Enn om vi stopper en plass til,
du kjøper seks stykker,
og jeg suger deg de siste 20 minuttene.
Tok deg.
Faen.
Faen ta dere.
- Jeg jobbet et dobbelskift.
- Ja, sikkert.
- Bunk, linje tre.
- Greit.
Send inn en offisiell klage, Mike.
Du kan reglene.
- Kriminalbetjent Moreland.
- Jeg hørte du så etter noe.
La meg få noen Trac-telefoner.
Åtte stykker.
Denne er for sektor to.
I sektor to bruker jeg
den tomme lavblokka på Winchester.
- Sektor tre, den gamle Koppers-fabrikken.
- Er det lov å selge der?
Det er ikke lov.
- Vi bare ser andre veien.
- Hvordan kan du det?
Jeg vet det er overveldende,
men før du bestemmer deg for å bli gal,
ta deg et øyeblikk,
kjør rundt til mine verste dophjørner.
Edmondson og Brice. North og Pulaski.
Hollins og Payson.
De er tomme. Alle sammen.
I hele distriktet er kriminaliteten ned 5 %.
- Men vet sjefene det?
- Nei, de vet ingenting om det.
Dette er bare en distriktskommandør
som tar et eget initiativ.
Herregud!
Jeg visste jeg ville treffe på
noen fra stasjonen om dette.
Og jeg vet din naturlige impuls
er å ta du så tilbake med deg.
- Men jeg må spørre deg...
- Du gjør narkotika lovlig!
Det er taktisk utplassering.
Vi venter på at alle skal slå seg til ro
i disse tre sonene,
så slår vi til.
Vi gjør et stort nummer av å arrestere alle,
så stenger vi det.
Beklager at jeg måtte ødelegge
den arrestasjonen.
Beklager at du måtte se meg
gi g-pakken tilbake.
Det var stygt.
Jeg prøver å spare det som er igjen
av distriktet mitt, samme hvordan.
Jo lenger jeg har før jeg må fortelle
sjefene om utplasseringen...
Vi fikk det vi trengte, avdelingsleder.
Ikke tenk på det.
La meg snakke med min gamle kommandør.
Jeg vet ikke, avdelingsleder.
Når du tar dette stedet,
går de tilbake til hjørnene sine.
Dessuten var du aldri flink
til å lage store show.
Hvis det ikke går, er det tilbake til normalt.
Jeg skal pensjoneres uansett.
Jimmy, jeg trenger mer tid.
Jeg må kunne stole på
at du og folka dine holder kjeft.
Vet ikke sjefene?
Drit i sjefene.
Var det du som ringte?
Ja.
Er du et vitne?
Jeg er dessverre blind.
Lovlig.
Men det er noe du må se.
Glock 40-kaliber, tror jeg.
Du kan vel ikke si hvem som tok den hit?
Som jeg sa, jeg er blind.
Jeg trodde du kanskje visste.
Du kan si fra meg
at jeg håper han trenger dette i retten en dag.
Narkofolka kan komme tilbake.
De kan det. Men til de gjør det,
er dette ditt hjørne.
- Hva med Marlos gjeng?
- Avon er hjemme,
og du er på et Barksdale-hjørne. Forstår du?
- Avon er ikke her nå.
- Du har menn.
Ikke tenk på det, lille mann.
Mobilen til unge Bodie Broadus.
Og den har enda minutter igjen.
Hurtigvalg?
Caroline.
Du har vel ikke et ekstra rom hos deg?
Bare for en natt eller to til jeg får ting i orden.
- Kan det fikses?
- Det er godt fikset, tror jeg.
Takk.
Kredittkortet var en forretningskonto
under navnet Theresa D'Agostino.
Ja, det er henne.
Hva slags forretning?
Demokratisk kongresskampanjekomité.
Kortet går til
en forretningsadresse i Washington.
Jeg ringte resepsjonen og hun står oppført.
D'Agostino høres ikke ut
som et navn fra vest-Baltimore.
Nei.
Sannheten er at jeg ikke vet hva jeg vil.
Jeg ser etter noe, men vet ikke hva det er.
- Jeg hører du fant jobb.
- Ikke med fastlønn, men det går.
Du er ikke her for en jobb
eller GED-programmet.
Vil du være med i kirken?
Jeg bare...
Jeg har lenge hatt denne følelsen,
og det er som om jeg står utenfor meg selv
og ser meg gjøre ting jeg ikke vil gjøre.
Jeg ser meg som noen andre,
men jeg kan aldri stoppe showet.
Jeg er trett.
Heter du Cutty?
Nei.
Dennis.
- Han hun dratt?
- Hun er ikke på kontoret.
Jeg tenkte det, for jeg skal møte henne.
I kveld, ja.
Ja, nettopp.
Jeg skulle kjøre henne dit,
men jeg er sent ute.
- Planene kan ha forandret seg.
- Ja, ja, jeg vet.
Hvor er det? Jeg er ikke så kjent
med den delen av...
Den er på hjørnet av 15th Street og...
Ok.
For mange timeplankonflikter, dessverre.
Men vi har satt det på planen for neste møte
med koordinasjonsrådet
om kriminell lovgivning.
Sender du det til komiteen?
Vi snakker sikkert bare
om et par hundre tusen først.
Jeg sier ikke at vi skal gi dem nye identiteter,
sende dem til New Mexico som FBI.
Vi må få dem til et trygt sted.
Jeg kan ikke ta for meg av
flere hundre tusen dollar
som ikke allerede er tatt.
- Borgemester, jeg...
- Hva vil du jeg skal gjøre?
Skal jeg bruke penger som er budsjettert
til snøfjerning i vinter?
Hva med å begrense søppelhenting
til en gang i uka,
sende vitnene til Hyatt Inner Harbor?
Jeg prøver ikke å være vanskelig.
Tommy, kom igjen.
Byen i den finansielle situasjonen den er i?
Veldig få venner i Annapolis.
Vi har gjort det vi kunne foreløpig.
Ok, da.
Vel, takk for tiden deres. Mine herrer.
Hva faen.
Jeg vet ikke, sjef. Hvis det ikke var
så mange barn her, hadde det vært ok.
- Baltimore-politiet.
- Baltimore?
Baltimore, Maryland.
- Kan jeg få en Jameson?
- Er Bushmills Ok?
Det er protestant-whiskey.
- Men prisen er bra.
Gjør den bar.
Unnskyld meg.
- Hva gjør du her?
- Jeg lurte på det samme.
Du kjører hit for å se på meg, og så drar du?
- Det er litt ekkelt.
- Du så opptatt ut.
Han? Vennen, det var forretninger.
- Dette er ikke min type folk.
- Absolutt ikke.
Ja, vel, jeg tok feil. Jeg bør gå.
- 428?
- Du bor i byen.
- Hvorfor bestille rom?
- Jeg bor langt unna.
Det er en fyllekjøringstur unna.
- Gi meg to timer, McNulty?
- Hva skal jeg gjøre i to timer?
Drøm om det.
Er vannet ferskt?
Holder du dem kjølige?
Så de passer på ungene.
Tar vare på de yngste. Jeg liker å se det.
Ja, Marlo, han er lojal.
- Jeg kan ikke sparke ham ut av redet.
- Bra jobbet.
- Dette er bra jobbet.
- Politiet drar fra hjørnene.
Jeg har sett det.
Skal holde meg unna pakkene en stund.
Skal selge større partier.
Holde meg litt unna.
Barksdale vil tro vi er svake
som ikke tar tilbake det som er vårt.
Når politiet forlater hjørnene, er han tilbake.
Det vet jeg.
- Din tur, jente.
- Det er på tide.
For det første,
minnet inneholder
de ti siste numrene som er ringt og mottatt.
- Det er nok til å gi oss en signatur.
- Signatur?
Nummeret som er unikt til et individ.
Slik kan vi identifisere brukeren
når han bytter til en ny telefon.
Beklager at jeg er sen. Våknet i feil by.
Men vi sjekket de numrene
og fant et interessant mønster.
Dette er mønsteret
til et stengt kommunikasjonsnettverk.
Noe du forventer fra en
narkotikaorganisasjon.
Denne involverer 15 forskjellige telefoner.
15?
Og ingen av dem har abonnentinformasjon.
- Kan du gjøre det?
- Med dette selskapet
trenger du ikke abonnentinformasjon.
Vår data viser at 92 % av samtalene
ble gjort innenfor dette nettverket,
og hver samtale varte under ett minutt.
Det antyder igjen dopsalg.
Denne brukeren her
fungerer som et sentralbord.
Han tar imot samtalene og ringer. Han
koordinerer showet.
- Fint om det var Stringer.
- Dette er det beste.
Prez oppdaget det da han lekte seg med den.
Den har hurtigvalg.
Så noen tok seg tid
til å programmere telefonene.
Det er sikkert eneste måten
hjørneguttene kan huske numrene på,
siden telefonene blir dumpet annen hver dag.
Alle de andre telefonene er sikkert like.
Jeg har hørt nok.
Vi bør søke om en avlytting.
- Når er vi klare?
- Med hva?
De dumper telefonene annenhver uke.
Før avlyttingen er i gang, er telefonene døde.
Hele nettverket stenges av samtidig.
- Har vi en plan?
- Nei, ikke enda.
Hvis jeg kan få et par døde telefoner til,
kan jeg bekrefte teorien for erklæringen.
Kanskje vi kan be gutta i vestre distrikt
om å plukke opp det de finner
- de neste dagene.
- Ja, greit.
Faen, heller, du lukter sex.
- Dusjet du ikke?
- Jeg var sent ute.
- Glemte du mine Newports?
- Faen, ja det gjorde jeg.
La meg gjøre ferdig dette,
så skal jeg kjøpe sigarettene dine.
3-1 på skytingen av en sort mann.
- Vi trenger 20-100 her nede.
- 700 til KG. Jeg er på vei.
- Oppfattet.
- Tilbake allerede?
Jeg trodde dere fikk nok
av vårt glade distrikt i går.
Jeg trenger tjeneste.
Lester vil dere skal plukke opp
kastede mobiler
dere finner på Barksdale-hjørnene.
Vil dere ha bilnumrene også?
Ja, greit.
Jeg så en stor mann i en bil forleden dag.
Så ikke nummeret, men ser jeg ham igjen...
- Stringer?
- Nei, han andre.
- Hvem andre?
- Stor fyr, han vi tok.
- Avon.
- Avon Barksdale?
Herregud, Herc. Han er i Jessup,
sitter inne i fire eller fem år minst.
- Hva, ser vi like ut for deg?
- Hvis du ikke tror meg, drit i det.
Ikke faen.
Men faktum er
at vi ikke ville fått gitt tjenestevåpenet
tilbake til denne politimannen
uten hjelp fra innbyggerne i Baltimore.
Og når det er sagt,
tror jeg borgemesteren vil si noen ord.
Takk.
Jeg vil bruke denne muligheten
til å rose departementet vårt
med at de løste denne saken,
og håper konstabel Dozerman
snart er tilbake i tjeneste.
Konstabel Dozerman,
innbyggerne vil at du skal få denne tilbake,
og takke deg for at du beskytter byen vår.
Og jeg vil spesielt takke
alle våre bekymrede innbyggere
som ringte til oss.
Vi ville ikke vært her i dag...
- Lester.
- Førstebetjent, du må se dette.
LØSLATT PÅ PRØVE
24/9/04
Jævla spøk.
Norwegian